Coney Island, 1950-talet.
Stranden, strandpromenaden. En gång en strålande juvel-
- men obönhörligen allt sjaskigare i takt med tidvattnets skiftningar.
På somrarna jobbar jag här på station 7.
Till hösten läser jag europeisk dramatik på New York University.
Jag heter Mickey Rubin.
Poetisk av naturen drömmer jag om att skriva betydande pjäser-
- för att en dag kunna förvåna alla med ett djupsinnigt mästerverk.
Hur som helst, till historien, i vilken jag är med.
Som poet använder jag symboler.
Som dramatiker in spe älskar jag melodrama och episka karaktärer.
Carolina gör entré.
Ha så skoj.
Ursäkta. Var är Humpty Jablon? Jobbar han här?
Humpty sköter karusellen, men i dag jobbar han kväll.
- Vet du var han bor? - Här i krokarna. Du kan fråga Ginny.
- Ginny? - Ja, hans fru.
Hon jobbar på Ruby's Clam House. Du bara fortsätter ner den vägen.
- Tack. - Ja. Ha en bra dag.
- Ursäkta. Vet du om Ginny är här? - Ja. Jag är Ginny.
- Jag är Carolina. - Vem?
Carolina. Humptys dotter.
Jösses. Gissa om han blir överraskad.
Jag vet att han blir arg. Men jag var tvungen att åka hit.
Jag ville inte, men jag har inget val.
Jag ska säga som det är.
Jag tror inte att han hade väntat sig det här.
- Är du hans fru? - Varför tittar du på mig?
- Du är mycket yngre än jag trodde. - Verkligen?
- Jag känner mig inte mycket yngre. - Jag tänkte på min mamma.
När hon dog var hon i stort sett... helt grå. Jag är lik henne.
Humpty bör vara tillbaka om en halvtimme.
- Han fiskar vid Sheepshead Bay. - Jag trodde han bodde i New Jersey.
Nej, vi blev vräkta från vår lägenhet där.
Detta är inget nytt. Din far började supa igen och slog sönder foajén.
Du är väl van vid allt oväsen.
Man vänjer sig aldrig vid det. Jag hatar det.
Hela detta banala sagoland. Vi bor här uppe.
Förut visade de upp missfoster här. Humpty fick renovera stället rejält.
Gud. Jag hoppas att han inte blir rasande när han ser mig.
Bara han inte kastar ut mig. Vad ska jag göra då?
Jag är helt pank. Jag har inte ens tio pennies.
Detta jäkla oväsen. Det ska du veta, man vänjer sig aldrig vid det.
Min skalle bultar. Och min son hade nåt trassel i skolan i dag.
- Har du och pappa ett barn? - Nej, från min första make.
Skaffa aldrig barn.
Nu exploderar mitt huvud snart. Jag får migränanfall.
Om du inte gillar Coney Island, varför flyttar ni inte?
Från din mun in i Guds öron.
Pengar, hjärtat. Pluring, ekonomiska resurser.
Ginny! Ginny, en fin fångst.
Skrubbor, flundror. Några blåkrabbor...
Nej... Nej. Vad fan gör du här?
Jag sa åt dig att aldrig sätta din fot i mitt hem igen.
Jag är illa ute, jag var tvungen.
Släppte du in henne här? Jösses!
Det är inte sant.
- Kan du bara gå? Kom igen, gå. - Jag kan inte.
Om de hittar mig så dödar de mig.
- Låt henne berätta, Humpty. - Sköt dig själv.
Jag har huvudvärk. Richie har gjort det igen. Du skulle prata med honom.
Frank kommer att mörda mig. Jag rymde och tog inte med nåt.
Jag har inga kläder. Jag har sovit i regnet.
Och jag är märkt. De tänker döda mig.
- Du giftade dig med en gangster. - De kommer väl inte hit?
- Jag gillar inte bråk. - De kommer att döda mig.
Vi har ett barn här. Det här är inte vårt problem.
Okej, lägg av.
- Jag måste ha en sup. - Nej, Humpty, du har varit duktig.
Jag behöver en, jag behöver en. Se vad som händer här.
Ingen sprit. Jag gör kaffe åt dig.
För helsicke. Vad tror du händer när du gifter dig med en usel ligist?
Jag var 20. Jag visste inte bättre.
- Förlåt. - Varför gick du inte till polisen?
- Jag sa för mycket till polisen. - Varför öppnade du käften?
Polisen sa att jag kunde få fem år om jag inte samarbetade.
Vad fan vet du? Sen när vet du vad som försiggår i maffian?
Hur kan jag inte veta? Man är inte gift med en sån utan att höra saker.
Herrejesus!
Jag sa åt dig att inte gifta dig med den skojaren!
Jag sa att han var gangster! Han stank mord!
Hon tyckte att spaggen var spännande.
Han var inte ens snygg! Han var en skurk.
- Jag behöver en sup! - Glöm det, Humpty.
Jag behöver en sup, för helsicke!
Lugna ner dig.
Herrejesus!
Hon kunde ha gift sig med nån av killarna på skolan, från kvarteret.
Ordentliga killar. Vi uppfostrade henne väl.
Din mor och jag slet oss fördärvade så att du kunde läsa på college.
Och det gjorde du inte.
Du kastade bort allting!
Du är en så vacker flicka och...
- Du kunde välja och vraka. - Jag älskade Frank, okej?
Och alla killar du handplockade åt mig var trista, färglösa, tråkiga.
De var alla hederliga karlar. Varenda en av dem. Jösses!
Din mors sista önskan...
...på sin dödsbädd var att du inte skulle rymma med aset Frankie Adato.
Du kunde inte ge henne den tillfredsställelsen, va?
- Du lät henne inte dö i frid. - Jag älskade honom.
- Jag var 20. Jag ville ha mer. - Mer?
Mer-mer vad då?
- Det finns en hel värld där ute. - Det här angår inte dig.
Jag vet bara att du tappade huvudet, du var helt i det blå-
- över den rännstensgipskatten, den vräkige, billige lille spaggen.
Tror du inte att jag visste att han alltid bar vapen?
- Han vet att du åkte hit. - Nej, här letar han aldrig.
Han vet vad du tycker om mig.
Han vet hur mycket du hatade mig för att jag inte skrädde orden.
Jösses. Jag räknade med dig när hon dog.
Jag var hjälplös. Du dumpade mig för det avskummet.
Därför tror han inte att jag åker hit.
Han vet att vi inte pratat på fem år, att bitterheten är för djup.
- Om han dyker upp dödar jag honom. - Säg inte så. Jag vill inte ha bråk.
Mina nerver är redan i trasor. Det är bäst du lugnar ner dig.
Men säg inte åt mig vad jag ska och inte ska göra. Hon är min dotter.
Jösses.
Du var ett ljus, hjärtat.
Du var ett ljus i mitt liv.
Vet du hur mycket jag saknade dig?
Jösses! Plötsligt är jag utsvulten. Rensa fisken, Ginny.
Ja, jag gör fiskgryta åt oss alla. Att laga mat lugnar mina nerver.
Rensa fisk? Jag har huvudvärk.
Rensa fisken, Ginny. Minst två eller tre.
Och lägg papper under nu. Sist spillde du inälvor över hela golvet.
Minns du, Carolina? Minns du att jag brukade baka?
Jag gjorde chokladbits-kakor åt dig. Och hade lite salt på dem.
Du är sen. Och du ligger pyrt till!
Man kan döda folk med bränder! Vad är det för vansinne?
Lyssna på mig! Du kan skada nån. Var fick du idén att anlägga bränder?
Jisses, Humpty, du låter så glad. Vann ditt nummer?
Nåt bättre än att mitt nummer vann. Lyckan har vänt.
- Ha en bra kväll vid karusellen. - Du med.
Så ja. Håll i där.
- Hur länge ska hon stanna här? - Det vet jag inte.
Du kanske kan fixa ett jobb åt henne där du jobbar.
- Tror du att det är så klokt? - Du sa att de sökte en servitris.
- De jagar henne. Bör hon inte fly? - Fly vart?
Vet inte, kanske ut ur landet. Mexiko?
Är du galen? Vad fan ska hon göra i Mexiko?
Nej, de kommer inte hit. Hon har rätt.
Han vet vad vi tycker om varandra. Eller vad vi tyckte.
Nu är det annorlunda. Molnen har skingrats.
De får inte komma hit och bråka. Det bor ett barn här.
Bara han inte bränner sig eller dödar nån med sina bränder.
Han är en lynnig pojke.
- Han har en lynnig mor. - Vad menar du?
Jag kan inte fatta att Carolina ska bli servitris.
Tur att Shirley ligger i sin grav.
Att jag blev servitris då? Det hade inte jag heller tänkt mig.
Ska du med och fiska fredag kväll? Killarna tar med sig fruarna.
Jag fiskar inte, Humpty. Hur ofta måste vi prata om det?
Du gillar inte fiske, inte båtturer, inte bowling. Vad fan gillar du?
Du gillar radio-och filmstjärnorna? Du läser de jäkla filmblaskorna jämt.
Jag är orolig för Richie.
Jag ska säga dig en sak om din son. Han kommer att bränna ner nåt.
Där är du. Jag visste att du var här. Varför är du inte i skolan?
- Jag vill se filmen. Det är sista dan.-Du måste gå i skolan.
Därav din sommarskola. De ringde och frågade om du var sjuk igen.
- Jag gillar inte skolan. - Det spelar ingen roll.
Jag gillar inte att servera, men vi måste äta och betala hyra.
- Låt mig få se filmen. - Var fick du pengarna ifrån?
- Jag tog 50 cent ur Humptys byxor. - Va? Stjäl du av din far?
- Styvfar. Jag hatar honom. - Våga inte säga så.
Han räddade mitt liv. Han är... han är en god människa.
- Varför slår han dig då? - Han slår mig inte.
Jo, när han blir full slår han alla, men han dricker knappt längre.
Jag kan inte sitta och gräla med dig. Jag måste jobba. Gå till skolan.
Om jag kommer på dig med att leka med tändstickor...
Det är ett problem. Killen anlägger bränder. Och inga små bränder.
Han skolkade från sommarskolan och eldade på stranden-ett brott.
Vad fasen ser grabben när han bara glor in i lågorna?
Är det universums eviga kraft? Omvandling av massa till energi?
Furier i arbete?
Vad han är har för motiv så är det inte uppskattat.
Men vad är konditionalis?
Jisses, Richie, det minns jag inte. Jag gick i skolan för år och dar sen.
- Om du hade lyssnat på lektionerna... - Du hatade skolan.
Nej då, jag gillade skolan. Men jag fick sluta, vi var fattiga.
Jag var tvungen att jobba. Jag hade tur. Jag hade en talang.
Vet du... Jag var en mycket lovande ung skådespelerska.
Gud, om du kunde ha sett mig i några av föreställningarna...!
Jag ska visa dig ett par smycken. Det här är från "Dulcy".
Jag har visat dig dem, men jag vet inte om du tittar.
Jag bar det i "Dulcy". Titta. Det är inte äkta, men...
- Jag har sett det. - Är det inte vackert? Gud, titta.
Har jag visat den här från musikalen? Från "Oh, Kay"?
Jag vet inte. Jag hade en otrolig röst och fick nästan huvudrollen.
Flickan som fick rollen... Hon var fet.
- Jag sjöng mycket bättre än hon. - Var det där du träffade pappa?
Ja.
Ja, din riktiga pappa var trummis.
Han spelade jazz.
Gud, han hade perfekt rytmkänsla. Det var helt fantastiskt.
Och han hade svart hår och... han hade... han hade gröna ögon.
Var är min pappa? Min riktiga pappa.
Jag har ju sagt det till dig många gånger. Borta.
En regndag på stranden. Då är jag ledig.
Ingen badar i åskväder.
Jag kan väl lika gärna säga det nu.
Jag har en affär med Ginny, Humptys fru.
Låt mig förklara det för er. Det startade i början av sommaren.
Då kände jag varken Humpty eller Ginny.
Och i slutet av en molnig dag började det regna.
De sista eftersläntrarna lämnade stranden.
Plötsligt kom en intressant kvinna gående längs vattenbrynet.
Och dramatikern i mig kände att hon var i knipa.
För hennes kroppsspråk sa "sårbar" och "desperat".
Fröken! Ni kan inte vara här ute nu. Alla måste gå in.
Vi väntar oss åskväder. Vi måste gå in, vi måste tömma stranden.
- Verkligen? - Ja, vi måste gå in.
Ja, jag har varit överallt i världen.
Jag läste på NYU och... precis när jag hade börjat-
-anföll japsen Pearl Harbor.
Efter muck började jag läsa igen och nu har jag påbörjat min master.
Men jag ångrar inte åren i flottan. Jag såg verkligen världen.
- Har du rest? - Nja, inte till magiska platser.
- Vill du veta mitt favoritställe? - Var är det?
- Bora-Bora. - Jag har hört talas om det.
Det ligger vid Tahiti, dit Gauguin flydde för att måla.
Vattnet där är så klart och oförstört.
Man kan titta ner och se alla fiskar i klara färger: röda och gula fiskar.
Och blommorna är fantastiska.
Och på natten-du har aldrig sett såna stjärnor på den här planeten.
Man kan faktiskt läsa i stjärnljuset.
- Och vad ska du skriva? - Pjäser om människolivet.
Stora tragedier där huvudpersonen krossas på grund av en fatal svaghet.
Som vad?
Min tragiska brist är att jag är en för romantisk figur.
Har du hört låten "I fall in love too easily"?
Ser du alltid en persons tragedi som hans eller hennes eget fel?
Nej. Ödet spelar en stor roll.
Men fler saker i livet är utom vår kontroll än vi vill medge.
Fast...
...jag orsakade mina egna problem.
Ja. Jag gissade det när jag såg dig.
Jag tänkte: "Hon är väldigt vacker, men nånstans finns en tragisk brist."
Ja. Jag gjorde ett misstag. Men det var för år och dar sen.
Jag gör aldrig om det misstaget.
Ja...?
Jag måste gå.
Tror du att du kommer till stranden igen snart?
Ja... det kanske jag gör. Det kanske jag gör.
Vart gick du i dag? Du kom hem sent.
Jag tog en promenad på stranden.
- Det är inte likt dig. - Jag var på konstigt humör.
Ska du med till Yankee Stadium på söndag? De möter Red Sox.
Det är inte jag. För miljonte gången: jag bryr mig inte om baseboll.
- Du brukade följa med. - Jag ville gilla det för din skull.
- Ska du med? Jag har en biljett över. - Jag vill gå på bio.
Du kommer skada ögonen med alla filmer du ser.
Du är precis som din mamma. Hon lyssnar på skräpet på radion.
Hon tror att det är på riktigt.
Jag vill vara ärlig mot dig, Mickey. Jag är gift.
Jag är en gift kvinna. Jag vill vara ärlig mot dig, Mickey.
Jag är en gift kvinna. Jag är gift, Mickey.
Det känns konstigt att nämna det. Inte för att du har frågat.
Jag hamnade i en svår situation.
Jag hamnade... jag hamnade i en svår situation.
Du har rätt, jag... hade idéer om att göra slut på allting.
Jag funderade på att dränka mig.
Fast med ett barn är det inget alternativ.
Dessutom... så hade du hoppat i och förstört min dramatiska final.
Jag känner mig fångad.
Ginny kom tillbaka till stranden och hon såg sexig ut.
Och jag visste ett ställe längst ut på strandpromenaden.
Jag har nåt att berätta för dig. Två saker att berätta.
Inget du kan berätta kan kasta minsta skugga över denna kväll.
Jag är inte 35.
Jag är 38.
Jag är 39.
Det är en sexig ålder för en kvinna. Jag kan skatta mig lycklig.
- Jag är äldre än du. - Vad är den andra saken?
- Jag är gift. - Är du?
Jag har en man. Och ett barn från mitt första äktenskap.
Du trodde att det skulle förstöra allt, va?
Gjorde det det?
Det är inte första gången jag har tyckt att en gift kvinna är vacker.
Jag förstörde mitt liv genom... genom att vara otrogen en gång.
Och... nu gör jag det igen.
Du störtade dig själv i fördrävet genom att vara otrogen?
Det var nån som jag älskade.
En trummis. Vars rytm pulserade av liv.
Och vi gifte oss och fick ett barn och...
...han avgudade mig. Och ändå...
...kunde jag inte motstå den vackre unge man som spelade Marchbanks.
Han var inte ens förste älskare, men kysste mig på scen varje kväll.
Och jag började längta efter de kyssarna...
...och jag hamnade i hans säng och...
...sen fick min man veta det och... och det krossade honom.
Han förtjänade nån mycket bättre än jag.
Jag krossade hans hjärta.
Förödmjukad flydde han.
Jag förstod varför han flydde så långt från mig som han kunde.
Och när han lämnat mig insåg jag för första gången vad kärlek var.
Men det var för sent...
...för han var borta. Och jag började gå sönder.
Jag kunde inte agera längre, inte koncentrera mig på min roll.
Jag glömde mina repliker, missade mina stickrepliker...
Och jag drack. Och jag förlorade jobb.
Och Harold... Humpty, som också var en vilsen själ-
- mötte mig på ett fik och tyckte att jag var så vacker. Balens drottning.
Vi hjälpte varandra på fötter igen. Det har gått fem år-
-och jag är skyldig honom mycket.
Men precis som jag av min förste man lärde mig vad kärlek var...
...lärde jag mig av Humpty vad det inte var.
Det är inte tacksamhet, det är inte sällskap.
Och det är inte pliktskyldig älskog när man har så mycket att ge-
- och ingen som man verkligen vill ge det till.
Så det blev en rätt het sommar. Och inte bara vädermässigt.
Jag hade ihop det med en äldre före detta skådespelerska-
- som var olyckligt gift och kärlekshungrande.
Hon hittade på lögn efter lögn för att få tid att träffa mig.
Jag har aldrig varit i Greenwich Village.
Alla författare som jag älskade hängde här. Och det är nära skolan.
Okej. Kom ihåg... det är bara ett hyrt kyffe.
- Det är mysigt. - Det var väldigt finkänsligt.
Dessa vackra trädgårdar. Hur hittar du dessa platser?
Min fantasi är att du skriver en pjäs med en roll i den som jag kan spela.
"Miss Virginia gör sin triumferande återkomst till scenen."
Virginia DeLorean. Inte Ginny Jablon.
"I kvällens föreställning spelas Julie av Virginia DeLorean."
- Snyggt. Var det ditt flicknamn? - Nej, jag hette Westlake.
Men jag tog DeLorean som artistnamn.
All sommarteater, allt hårt slit för att få råd med dramalektioner-
- så att jag till slut kunde få spela servitris på en skaldjurssylta.
Jag spelar faktiskt en roll. Det är inte jag.
- Tror du att det är jag? - Nej.
Jag spelar det varje dag. Jag är inte servitris på en sylta.
Jag är mer än så. Jag bara spelar den otacksamma servitrisrollen.
Hey, hey. Ginny...
Förlåt. Jag går sönder.
Lova att vi kommer tillbaka hit.
Hon kunde smita iväg lättare nu när Humptys dotter var tillbaka.
- Gissa vems nummer som vann i dag. - Vems?
Mitt.
- 300 dollar. Till din kvällsskola. - Bra, för jag har valt en kurs.
Bra, för du ska inte servera hela ditt jäkla liv.
- Är du Humpty? - Ja.
Frank Adato hälsar. Han är väldigt ledsen, för hans fru har försvunnit.
Och vi försöker hitta henne.
Eftersom hon är din dotter så tänkte vi höra med dig.
Jag har inte sett Carolina på åratal.
Vi kommer inte så bra överens. Frank måste ha sagt det till er.
Jag har inte pratat med henne på fem år.
Jag tappade kontakten med henne efter att hon rymde och gifte sig.
Verkligen? Gör mig en tjänst. Jag pratar med dig, så sluta jobba.
Har ni provat Kalifornien?
Hon pratade jämt om att bo i San Francisco eller Los Angeles.
Jag skulle inte ens känna igen henne.
- Vi trodde hon skulle dyka upp här. - Hon hade inte hittat mig.
Jag har flyttat tre eller fyra gånger på fem år.
- Så hur fan hittade ni mig? - Frank är väldigt orolig för henne.
Hon dyker aldrig upp här.
Och om hon gör det ska jag säga att Frank letar efter henne, okej?
Humpty! Har du slagit honom igen?
Jag sa till dig att nästa gång som han snor pengar ur min ficka...
- Jag sa till dig att inte slå honom. - Vi pratar om det sen.
Jag pratade med herrarna här. Gå hem, så tar vi det sen.
God dag.
Det här är min fru. Styvson. Gå hem.
Vi söker Carolina Adato. Humptys dotter?
Jag sa det till dem. Jag har inte sett henne på fem år.
Ja, han vill inte kännas vid henne. Hon visar sig aldrig här.-Kom.
- Är det där en pistol? - Klipsk kille. De är livsfarliga.
- Ni skulle väl aldrig gömma henne? - För vad? Vad har hon gjort?
Ni är en fin familj. Jag vill inte att ni råkar illa ut.
- Får jag titta på pistolen? - Nej, det får du inte! Kom, Richie.
Vi ses sen, Humpty.
Hey... vad kan jag säga?
Hon är inte här. Frank säger att det är ont blod mellan dem.
Kalifornien är kanske smartare. Jag börjar tro att vi inte hittar henne.
Nej. Jag ska hitta henne.
Ska vi äta ostron? De har säkert fina ostron här.
Jag älskar ostron. Men hinner vi det? Vinnie.
Klockan fem måste vi träffa honom i Hoboken.
Du vet hur han blir när vi är sena. Kom. Gud! Jag var sugen på ostron.
John? Jag behöver två öl.
- Vad heter du? - Hur så?
- När slutar du? - Aldrig. Jag har kvällsskola sen.
- Kvällsskola? - Just det.
- Vad läser du? - Jag ska bli engelsklärare.
- När slutar lektionen? - Jag har massa läxor.
Jag kommer ingenvart här.
Dödsängeln flög över dem västerut, men hans skugga var skrämmande.
Det tog ett par dars sommarsol att varva ner.
Livet på promenaden gav turisterna billiga nöjen och god varmkorv.
När hon inte krossade porslin eller gästers hjärtan-
- gick Carolina en deltidskurs på kvällsskolan.
Och när Humpty inte jagade ryttare till karusellens tomma hästar-
-jagade han skrubba och flundra.
Vill inte din fru fiska mer, Humpty?
Hon har aldrig gillat det. Hon låtsades bara gilla det.
För att få mig på kroken. Jag var fisken.
Förut hatade jag regn. Nu älskar jag det.
- För då är du ledig. - En av livräddarens förmåner.
Nu ser jag regnet med dina ögon och... det är vackert.
Du hade blivit galen i Bora-Bora.
Solnedgångarna, soluppgångarna. Paradiset.
Jag hade följt med dig vart du än hade velat.
Du säger att du vantrivs med Humpty. Varför stannar du kvar hos honom?
Jag och Richie?
Vilket skämt. Servera och skrapa ihop dricks-
-från lantispajasar i hummerhaklapp?
Coney Island har blivit rätt sjaskigt.
Jag vill inte förstöra regndagen. Berätta om Tjechovpjäsen du läste.
Nej, berätta, du. Har du nånsin spelat Tjechov?
Kanske en gång i Baltimore när en skådespelerska blev sjuk.
Hur går det?
Jag vet att han är kär i mig och att det inte bara är en sommargrej.
Jag hoppas att jag inte feltolkar allt.
Jag försöker pressa honom utan att vara en sån där påstridig kvinna.
Jag vill inte visa min desperation. Det går framåt, men...
...det går långsamt.
Om det i höst dör ut och jag är kvar på ruta ett vet jag inte vad jag gör.
- Du överlever som vi alla gör. - Nej, jag är ingen stark person.
Jag hade inte överlevt utan Humpty. Nu känner jag mig instängd...
Du får vara realistisk, utifall det inte går som du vill.
Inget är realistiskt med en kinesisk trädgård mitt på Staten Island.
- Men där vill jag vara med honom. - Hur går det för Richie?
Richie? Jag vet aldrig vad han tänker på.
Jag älskar ditt hår så här. Du ser tio år yngre ut.
Jag önskar att jag hade ditt hår. Regnet knäcker mig.
Ginny!
Hej.
- Det här är Mickey. - Hej.
Om du inte har sett det så är han livräddare på station 7.
Det här är min mans dotter Carolina.
- Jag badar vid station 7 ibland. - Gör du det?
Vi måste gå.
Drunkna bara inte vid station 7, för då kickar de mig.
- Vi borde gå nu. - Okej.-Trevligt att träffa dig.
Detsamma.
Söt.
- Tycker du om min frisyr? - Ja, det är jättefint. Vackert.
Jag såg din dotter i går kväll. Hon var med en soldat.
Sätt en uniform på en karl och flickorna tappar huvudet.
Jag såg henne med en flottist. Hon är en väldigt patriotisk tös.
Hon är vacker, Humpty. Du måste räkna med trubbel.
Hennes mor var vacker. Och ett helgon.
Flickan har hög IQ. Hennes mor såg siffran.
Jag har spelat på IQ-siffran, men aldrig vunnit.
Hon kan ta vara på sig. Hon har varit gift och vet vad som gäller.
Han har rätt. En frånskild kvinna är lovligt byte.
Hon ska bli engelsklärare.
Ja, om nån soldat inte gör henne på smällen först.
Jag skojar bara! Se så röd Humpty blir.
Hon ser inte ut som mina engelsklärare.
- Du har inte gått i skolan, idiot. - Jag gick livets hårda skola.
- Hej! - Hej.
- Minns du mig? - Självklart.
- Vi sågs utanför biografen häromdan. - Ja, med Ginny.
Du sa att du ibland badar vid station 7.
Jag hoppades få sola lite. Men det har blivit så mulet.
- Ja, ovädersmoln. - Vad är det?
"Hamlet och Oidipus" av Ernest Jones.
Du milde, det låter djupt.
- Inte om man har helhetsbilden. - Vilken helhetsbild är det?
"Hamlet", så klart.
Jag har inte läst "Hamlet" sen high school.
- Men du har sett den spelas? - En gång.
Jag älskar teater, men har inte sett så många pjäser.
Okunnighet är ingen synd.
Din erfarenhet har inte satt dig i kontakt med vissa saker.
- Gick du ut skolan? - Nej, jag kom in på ett sidospår.
Ja, jag med. Onkel Sam. Vad är din historia?
Jag gifte mig för snabbt. Men det är slut nu.
Wow! Äktenskap är ett stort steg, va? Läskigt.
Vad jobbade din man med?
Borde du inte spana efter drunknande människor?
Ingen drunknar här. Men det borde jag, ja.
Jag är faktiskt klar med boken, så om du vill kan du låna den.
När du har läst den kan vi diskutera den mer ingående.
Verkligen? Det skulle jag tycka om.
Vet du vem jag mötte på stranden i går? Livräddaren Mickey.
- Gjorde du? - Ja. Jag skulle gå och såg honom.
Han satt i tornet och läste. Han kom ner och vi pratade.
- Han är väldigt trevlig. - Jaså?
Och han är välutbildad. Han läser på college för att skriva pjäser.
Det bör intressera en skådis som du. Han hade en psykologibok om Hamlet.
Jag har inte läst "Hamlet" på åratal. Han fick mig att inte känna mig dum.
Han var gullig.
- Hur länge pratade ni? - Fem minuter.
Jag skulle hem och byta om till en träff.
En trevlig kille på skolan bjöd mig på bio. Men vi ska inte ses igen.
- Pratade du och Mickey bara om det? - Ja.
Faktiskt...
- Jag tyckte att han var attraktiv. - Gjorde du?
Jag inbillade mig säkert, men jag tror att han gillade mig.
Han sa att jag fick låna boken och att vi kunde prata om den.
Flundran var jättegod.
Det är det fina med att kunna fånga sin mat färsk.
Det är inte bara pengarna, det är smaken.
Carolina?
Connie Ryan och Leo tycker att du är en pangbrud.
De hade sett dig med den där soldaten.
Rusty Ford. Han är en äkta hjälte. Han stred på Okinawa.
Är jag hemhjälp? Har det aldrig slagit dig att duka av efter dig?
Förlåt. Du stoppar mig varje gång.
Vi har inte råd med mer krossat porslin.
Men du kan insistera och vara försiktig.
Visst, jag hade gärna diskat, men jag har precis målat naglarna.
- Jag vill inte diska i kväll. - Hon har ju precis målat naglarna.
Din man blev rik på att gjuta in folks fötter i cement.
- Så du har väl aldrig behövt diska. - Jag gör det.
Jag fixar det! Jag gör huvudrollen som servitrisen.
Nånting grämer henne.
Jag borde hjälpa till mer. Hon har rätt, men jag är inte van.
- Och med jobbet och studierna... - Lyssna... kom bara hem tidigt.
- Hör du. Var allt okej? - Ja.
- Hur så? - Du verkade lite disträ.
Carolina sa att du mötte henne på stranden.
Mötte? Jag träffade henne nästan i skallen med min bok.
- Hon sa att du lånade henne den. - Ja.
Du borde inte läsa där uppe. Folk anförtror dig sina liv.
- Vad pratade ni om då? - Ingenting. Min bok. Hamlet.
- Hon slutade skolan och gifte sig. - Med en gangster.
- Verkligen? Så intressant. - De jagar henne och vill mörda henne.
Akta dig. Det kryper i mig när hon bor här. Hon borde dra vidare.
Hon nämnde aldrig det.
Så klart. Hon skäms för hur hon strulat till sitt liv.
Vill de hitta och mörda henne? Du måste överdriva.
Det är en lång historia. Hon är en kanariefågel. Hon sjunger.
Så hemskt. Hon är ung och vacker. Hon borde bo där hon är i säkerhet.
Jag frågade häromdan om hon var söt och du sa: "Okej."
Det gick så fort, jag såg henne inte.
- Men på stranden hade hon baddräkt. - Ja. Eller på sätt och vis.
- Du fick väl inga idéer? - Vad då för idéer?
- Vad tror du? - Lägg av. Vad håller du på med?
Hon är inget för dig. Hon gömmer sig här. Hennes liv är kaos.
Jag bara pratade med henne.
Hoppas du inte sa nåt om oss. Hon skvallrar för sin far.
Tror du att jag är dum? Nu byter vi samtalsämne.
- Du var med i min dröm i natt. - Jaså? Ska jag känna mig smickrad?
Jag räddade dig i drömmen.
Rädda mig.
Jag kan inte berätta för Ginny om mina äkta känslor. Hur kan jag det?
Men jag blev attraherad av Carolina.
Ju mer jag pratade med henne, ju mer fängslades jag av henne.
Jag kände kicken hela dan efter vårt möte.
Jag vill träffa henne igen, men det kan jag inte säga till Ginny.
Jag vill absolut inte såra Ginny eller förstöra en bra grej.
Ginny är en väldigt känslig kvinna.
Och hur kan jag förklara det för Carolina? Det sista jag behöver.
"Jag har en affär med din styvmor som bedrar din far med mig."
Det är bäst att glömma Carolina. En ljuv dröm, men en dröm.
Men som i ett grekiskt drama styr Ananke, ödet, så mycket i våra liv.
Först tappade jag boken och missade precis hennes huvud. Vad händte nu?
Carolina! Kom, hoppa in!
Tack. Gud, jag höll på att bli dyngsur.
- Jag bjuder på en fika. - Då blir jag sen till jobbet.
Jag kör dig så nära strandpromenaden som jag kan.
Jag visste vad som pågick.
Men du ser åt andra hållet när din man är läcker-
- och sex miljoner kvinnor jagar honom, men han vill ha dig.
Och det är bara smycken, pälsar, Florida, Copa och roulettehjulet...
- Du levde verkligen livet. - Det var fantastiskt.
Tills det inte var det. Sen var det en massa gräl och jag blev hunsad.
- Vad grälade ni om? - Till slut precis allt.
Det låter spännande, men det är ett overkligt liv.
Jag vill ha familj och jag ville ha lugn och ro-
- så till slut kraschade allt och vi separerade.
Men FBI hittade mig och jag var helt förvirrad och rädd-
- och jag sa saker. För jag vet saker.
Så de hatar mig och... de är rädda.
Jag vet var alla lik är begravda.
Vilket skyddat liv jag har levt.
Jag har läst mig till det jag vet, men du har verkligen smakat på livet.
- Du har rest jorden runt. - Men du har livserfarenhet.
Kommer du alltid att få se dig över axeln?
Alla dör. Man kan inte gå runt och tänka på det.
Du pratar med en livräddare.
- Hoppas det förändras med tiden. - Jag får lön för att rädda människor.
Du hade varit säker på ett ställe som Venedig eller Bora-Bora.
- Dit ska jag. - Jag kommer bli sen.
Jag är smickrad över att du öppnade dig för mig.
- Du har ett vänligt ansikte. - Och du har ett vackert ansikte.
Särskilt i det här regnljuset.
- Tack för skjutsen. - Hoppas du inte blir sen nu.
Nej, det är okej. Jag är glad att jag lät dig köra mig.
Hej då.
- Du är sen! - Det var ovädret. Jag förklarar sen.
Jag kan inte göra allt jobb själv. Och jag har migrän, som du vet.
- Det är vädret. - Nästa gång kommer du i tid!
- Jag vill inte täcka för dig. - Jag är i regel väldigt punktlig.
Jag vet att du inte är van vid scheman. Tur att Tiny inte är här.
Kan vi prata sen? När du inte är så... när du mår bättre?
- Om vad? - Ett råd när du är lugnare.
Sluta göra så med fingrarna. Det hade hjälpt.
- Det är när jag är uppe i varv. - Jag serverade vid sex bord.
Jag slet för två feta tanter. Sen gav de mig ingen dricks.
Förlåt så mycket att jag är sen.
Men jag handlade och när jag kom ut regnade det.
Du kan ha glömt det, men i dag ska vi fira. Jag ville slå in den åt dig.
- Har du köpt en present till mig? - Du blir 40. Det är en milstolpe!
- Det är en gravsten! - Du får den inte förrän i kväll.
- Kan vi få beställa musslor? - Ja.
Ja.-Hej.
Otroligt att det är min födelsedag och vi inte kan vara tillsammans.
Men jag vet att Humpty har planerat nåt.
Jag behöver ingen present, men gärna en middag med levande ljus.
Du fyller ju också år snart. Jag älskar att vi båda är Lejon.
Lejon är varma, generösa, beskyddande...
...vackra. Gud, jag är inte vacker i kväll.
Jag har... jag har migrän.
Jag måste lägga på. Jag älskar dig, Mickey.
Så där, nu sa jag det.
- Jag kommer. - Jag måste lägga på.
Och vi önskar dig grattis på födelsedagen.
Bli inte deppig för att du blir 40. Njut av det.
För på ett ögonblick är du 50 och önskar att du var 40.
- Låt mig få göra det! - Du har redan sjungit in på den.
Det är en bandspelare. En helt makalös maskin.
Jag tänkte att hon ville ha den som födelsedagspresent.
Jag fick ett bra pris på bandspelaren. Den är stulen.
Vad då, stulen?
Nån lodis stal den. Han försökte sälja den på strandpromenaden.
- Storslösare. - De gör allt för pengar till sprit.
Det gör jag med.
Jag gav tre dollar för den. Jag hade ju inte råd med en ny.
- Vilket kap! - Visst är den rolig, va, Ginny?
- Jag önskar att jag hade en sån. - Vad är det är för fest utan sprit?
- Tyst, Ryan! - Det är ju fest.
- Om du ska sjunga, sjung rätt text. - Det var rätt.
"Hon älskade matrosen och han älskade henne."
- Vet ni? Det är dags att gå hem. - Nej, klockan är bara barnet.
Följ med ut på båten på lördag. De ska fiska blåfisk.
- Nej, hon fiskar inte. - Men hon kan sola.
Hon gör ingenting. Kom igen, gå inte. Stanna.
- Titta, den lyser när man sjunger! - Ja, det är så fint.
Kom igen nu, fortsätt!
Hej. Är du okej?
- Mitt huvud exploderar snart. - Scarfen är jättesnygg på dig.
Tack. Men gud, ska de aldrig gå hem?
Min sjätte aspirin. Vad ville du fråga mig om?
Det kan vänta. Jag ville be om råd om nåt med Mickey.
- Livräddaren Mickey? - Men det kan vänta.
Nej, säg det. Vad då om Mickey?
Jag mötte honom i dag i regnet och han gav mig skjuts.
- Gjorde han? - Annars hade jag blivit dyngsur.
- Råkade han bara köra förbi? - Ja.
Och vi fick en chans att prata. Jag tror verkligen att det är nåt.
Som vad?
Han var väldigt charmig och flörtig.
Och han ville höra allt om mig. Han var väldigt tilltalande.
Hör ni. Vad gör ni? Ska ni inte vara med? Ni kan sjunga.
- Du kan "April Showers", va? - Vi pratade här, pappa.
Älskling, jag fick ingen chans att ge dig en födelsedagskyss.
Du är lika vacker i dag som du var när jag började gå ut med dig.
Jag kan skatta mig lycklig. Kom och var med nu.
Vi kommer.
Varför ville han höra din historia? Sa han nåt?
- Han var klart flörtig. - Var han? Det var uppenbart?
Vi satt i bilen i regnet... Det var som att vara med i en kärleksfilm.
Hur långt gick han?
Nej, vi bara pratade. Jag berättade allt om Frank och mitt äktenskap.
- Han tyckte att allt var dramatiskt. - Du öppnade dig för en du nyss mött?
Jag vet. Jag kom på mig själv med att prata och prata.
Jag kände mig väldigt otvungen med honom. Även när vi först träffades.
Blev han närgången? Försökte han nåt? Tog han din hand?
Han sa att mitt ansikte var vackert i regnljuset.
Är det inte ett fint uttryck? "Regnljuset"? Han är poet.
Och tog han din hand? Gjorde han nåt? Rörde han dig? Kysste han dig?
- Varför blir du så hetsig? - Det här är som att dra ut tänder.
- Med dig, dem och huvudvärken... - Jag sa ju att det kunde vänta.
- Fortsätt bara. - Han rörde mig inte.
Jag övertolkade det nog, för jag ville att han skulle det.
Jag frågar dig för att du känner honom.
- Hurdan är han? - Han pratar vitt och brett.
Mitt råd är att du ska akta dig. Han fyller dig med lögner-
-och enligt ryktet är han en bluff.
Han gjorde inget och kysste dig inte. Om du inte utelämnar nåt.
- Varför skulle jag utelämna nåt? - Glöm honom då.
Jag råkar veta att han har en flickvän som han kär i.
Som han kanske ska gifta sig med. Så mitt råd är: undvik honom.
- Vilken besvikelse. - Han kommer att krossa ditt hjärta.
Är det det du vill?
- Är du säker? - Man kan inte lita på män.
Ska jag säga...! Min man litade på mig och jag förstörde hans liv.
Jag är osäker på om han tog livet av sig på ett hotellrum i Philadelphia.
Om han tar 90 eller 85 sömnpiller, ska jag då klandra mig själv?
- Herregud, kan de inte försvinna? - Lugn, Ginny, de går snart.
Jag känner honom bra nog för att veta att du inte är hans typ.
Och han... vännen, han är tagen. Han är inte ledig.
Okej. Därför frågade jag dig.
Kom här, Richie, säg hej då. Det var så roligt att träffa dig.
Hej då, stumpan.
Ginny! Ginny! Grattis på födelsedagen!
Jag ville inte besvära dig med det. Ska du inte lägga dig?
Bara för att du är en söt ung tjej som är bortskämd och populär-
-tror du att alla män är lätta byten.
- Varför säger du så? - Det är sant, eller hur?
Bil och chaufförer...? Vintrarna i Palm Beach...?
Vem försöker du lura?
Hallå? Vad?
Det här är hans mor.
Var? När då, i dag?
Blev nån skadad? Men ingen brände sig eller nåt?
Nej.
Nej, jag jobbar då. Nej, nej, nej, nej.
Det finns ingen anledning att dra in polisen. Ja. Ja.
Jag kommer dit. Halv tio. Tack.
- Ställ undan den där jäkla maskinen! - Vad har jag gjort?
Du vet vad du har gjort! Du anlade en brand i källaren i ett hyreshus!
Vad fan gjorde du i källaren i ett hyreshus?
Lyssna! De skulle ringa polisen. Vi måste träffa rektorn i morgon.
Vad är det för fel på dig? Va? Vill du döda nån?
Vill du bränna ihjäl dig?
Jag klarar inte att bo så här trångt.
Varför? Vad är fel?
Endera dan så har han ihjäl nån med en brand.
Har du gjort det igen?
Var fick du den sjuka vanan att anlägga bränder? Är du tokig?
Tar jag dig med tändstickor igen slår jag skallen av dig. Och om du stjäl.
Okej, vi bor för trångt här. Och hon är ingen hjälp.
Du skämde bort henne, hennes man daltade med henne.
Hon duger inte i restaurangen. Låt henne gömma sig i Mexiko.
- Hon har rätt. Jag flyttar. - Nej. Nej, det gör du inte.
Vart fan ska du ta vägen? Det är dåliga tider överallt. Vi är panka.
Nej, nu går du äntligen i skolan. Kom på fötter igen, sen kan du åka.
Hon gillar inte att servera och hon är inte bra på det.
Okej. Nu gör vi nåt åt grabben.
Vet du vad jag ska göra? Ta av bältet och ge dig en läxa du aldrig glömmer.
- Våga bara! - Han tände på. Varför drabbas jag?
Varför söker hon inte ett annat jobb och delar rum med nån tjej?
Sluta. Hon försöker gå i skolan och skapa sig ett liv, okej?
Hon vill bli nånting. Hon ska inte servera livet ut.
- Hon är bättre än så. - För att du står henne för nära.
Älskling, det är stil på tjejen. Hon gjorde ett misstag, okej?
Jag svor att aldrig förlåta henne, men det är inte min natur att sura.
Men jag då? Jag vill inte heller vara servitris.
- Jag kan mer än att rensa ostron. - Du är upprörd, vännen.
Varje födelsedag, i stället för att fira, så går du runt och deppar.
Jag behöver en sup. Men det får jag inte, för då börjar du supa igen.
Gå och lägg dig! Gå och lägg dig!
Vad i helvete?!
Då så, så där ja.
Hej. Blir samma tid nästa torsdag bra för er?
Jag jobbar. Jag får ringa dig. Han får kanske komma ensam.
- Det går bra. - Tack.
- Vad tyckte du om henne? - Hon var okej.
- Vad sa hon? - Ingenting.
- Hon måste ha sagt nåt. - Hon ställde lite frågor.
Som vad? Berätta.
Jag minns inte. Om min far och dig och Humpty.
- Vad sa du då? - Det minns jag inte.
Sa du till henne att jag älskar dig?
Sa du att jag förstörde ditt liv när jag bedrog din far? Vad sa hon då?
Hon måste ha låga tankar om mig.
Jag sa att det var ditt fel att min riktiga pappa är borta.
Du sa det nyss. Du säger det jämt.
Jag sa att det får dig att gråta och du tror att du hör trummor.
Hey! Humpty? Humpty...
Han måste gå till sin doktor en gång i veckan.
- Vi behöver tio dollar mer i veckan. - Titta inte på mig.
Titta inte på mig heller. Du har sparat lite pengar.
Massa. Från när du vann.
Sen Carolina kom lägger du undan ett par dollar av lönen varje vecka.
- Och så pengarna från bilen du sålde. - Det där är till hennes skola, okej?
- Hon tjänar pengar. - På Ruby's? Det är småpotatis.
Du har en massa pengar i plåtburken och jag måste betala psykiatern.
Jag tror inte på den skiten. Du får vara strängare mot honom.
Jag behöver lite extra pengar. Okej? Han behöver hjälp.
Till vad? Min dotter då?
Jag kastar inte bort hennes framtid på att betala en falsk psykdoktor.
Det är den största skojarverksamheten!
- Varför har du cigaretter? - Jag röker, jag röker.
Ginny, kom igen.
Coney är på fallrepet. Vi kan inte försörja oss.
Jag klandrar dig inte för att du är lynnig. Jag vet att du är lynnig.
Jag begriper det inte.
Du är glad ena stunden och sen så blir du galen.
Du bråkar med Carolina helt utan anledning.
Hon tycker om dig. Titta på mig. Hon tycker om dig!
Kom igen nu. Vad hände med oss, va?
Vi pratade mer förut. Vi brukade fiska tillsammans.
Du är för insyltad i Carolina.
Du sparar åt henne, ni fiskar och du blir arg om hon går på en träff.
Du behandlar henne som en flickvän. Du blir knäckt när hon dumpar dig.
- Hon dumpar dig och går vidare. - Vet du vad?
Jag vill inte prata om det här mer.
Du har en enkelspårig hjärna. Och du har blivit oförskämd.
Du kom ihåg att jag trivdes här.
Här. Här är din present. Grattis på födelsedagen.
- Det är tydligen en bok. - Öppna det.
Eugene O'Neills pjäser. Du kommer älska dem, de är dystra.
Han visste vad det rörde sig om. Människans natur och existens.
- Jag var med i en av hans pjäser. - Vilken? Jag kan alla.
"Si, iskarlen kommer." Jag spelade hora.
Vilken makt. Att skriva en pjäs om det tragiska mänskliga tillståndet-
- om hur vi måste ljuga för oss själva för att kunna leva.
Hur som helst... Grattis på 40-årsdagen.
Carolina sa att du flörtade med henne.
Jag gav henne skjuts i regnet.
Du behöver inte ljuga. Hon sa att ni parkerade och hade ett långt samtal.
- Ett flörtigt samtal. - Fick hon intrycket att jag flörtade?
Jag var fängslad av hennes historia.
Hon har levt ett helt liv på sina 26 år.
- Stötte du på henne? - Gud, nej! Jag skjutsade henne.
Sa du att hon hade ett vackert ansikte i regnljuset?
Jag minns inte. Det kan jag ha gjort, men får man inte ge en komplimang?
- Du vet att hon är en märkt kvinna. - Jag vet. Hon berättade sin historia.
- Den är ryslig. - Vill du umgås mer med henne?
- Varför frågar du det? - För att hon fick det intrycket.
Vi skulle fira din födelsedag, men det har blivit ett förhör.
- Ser du inte att jag är svartsjuk? - Du har inget att vara svartsjuk på.
Jag hoppades att vi kunde ha en framtid tillsammans.
Ja, jag vet. Jag sa att vi skulle prata om det när det blir dags.
Om du nu sa att hon hade ett vackert ansikte, vad fan ska hon och jag tro?
Vi satt i bilen i regnet. Det ljuset hade mjukat upp alla kvinnors drag.
- Det här samtalet börjar spåra ur. - Jag förtärs av svartsjuka.
Kan vi börja om den här dagen?
Jag hoppas verkligen att du gillar din present. O'Neill var stor.
Stor och skräckinjagande.
Självklart kändes det hemskt.
Jag behövde prata igenom det med nån mycket klipskare än jag.
Jag ringde min vän Jake-
- som är forskarstudent på filosofiska fakultet.
Det är ologiskt, för det handlar inte om logik, utan om känslor.
Känslor, min vän, är nåt helt annat.
Hela grejen är så irrationell.
Jag har träffat en gift kvinna hela sommaren-
- och hon drömmer om att lämna sin man och rymma med mig.
Hennes största önskan vore att skilja sig från honom och gifta sig med mig.
Och ibland kan jag se det och andra gånger kan jag inte det.
Hon är äldre än jag. Och det gillar jag.
På nåt sätt passar det in i författarlivets romantiska narrativ.
Men hon är mer än så. Så varför tvekar jag?
Först är jag osäker och sen vill jag ta mig an hennes liv och rädda henne.
Kan Carolina vara att lita på?
Trots allt rymde hon med gangstrar för att hon var spänningssökare.
Lärde hon sig en läxa?
Hon kan skänka dig en tids lycka, men blir lyckan bestående?
Blir den andra kvinnan den som passar dig bäst?
När jag hör dig säga det tänker jag: "Ja, det blir hon."
Och Ginny räknar med mig. Hon drunknar.
Ja, hon hade varit evigt tacksam för en livlina.
Och trots allt, en kärlek lika häftig som hennes för dig är-
-en sällsynt gåva att förära en man.
Det är otroligt hur klart allt blir när man får en extern utvärdering.
Just då lättade dimman och mitt val var uppenbart.
Carolina var en härlig dagdröm, men verkligheten var Ginnys.
Alla mina dumma planer om att få Carolina verkade galna.
Och jag tog beslutet att aldrig hysa den önskedrömmen igen.
Men, som Jake sa, hjärtat har sina egna hieroglyfer.
Kanske hade han rätt.
Hej! Jag kom för att berätta nåt.
- Jaså? - Jag tänkte på dig i går.
Du älskar pizza. En kille sa sig veta var Brooklyns bästa pizzeria fanns.
Han tog med mig dit och han hade rätt. Nu vet du det.
- Tog din pojkvän med dig dit? - Den heter Capri.
- Får jag ta med dig dit? - Jag har min skola hela veckan.
Blir fredag kväll bra?
På fredag kan jag. Och han är inte min pojkvän.
- God morgon, frun. - God morgon.
- Har ni kvar den? - Ja, det har jag.
- Jag har pengarna. Här. - Toppen.
Jättefin. Kan ni ta in den där bak och gravera den?
Självklart. Vad ska det stå?
Jag är glad att vi kunde stjäla dessa få minuter.
Ingen ser oss i den här änden av promenaden. Det är så avskilt.
- Jag ville prata med dig. - Först... vill jag prata med dig.
Se inte så orolig ut. Min sak är trevlig.
Vad?
Har du saknat mig?
- Din son har tagit all din tid. - Jag frågade om du har saknat mig!
Du är alltid så undvikande. Du vill aldrig prata om nånting.
Okej, jag vill inte skapa dålig stämning.
Minns du förra veckan när det var min födelsedag?
I dag är det din.
- Hur vet du det? - Du nämnde det.
Minns du "vi är båda Lejon"?
Jag nämnde det för länge sen. Vilket minne.
- Vad är det där? - Jag köpte en present till dig.
- Nej...! - Här.
Herregud. Du kan inte göra det.
- Varför inte? - Det är fel.
- Du köpte en present till mig. - Jo, men jag köpte en bok till dig.
Den här är på tok för dyr. Jag kan inte ta emot den.
- Hur vet du att den är så dyr? - Jag har frågat om klockan.
- Jag var med dig då. - Ginny...
- Det är en 500-dollarsklocka. - Du har alltid velat ha den klockan.
Du har inte råd. Det är för fint med hänsyn till...
- Med hänsyn till vad? - Det är för mycket att lägga på mig.
- Du ska inte ge mig smycken. - Varför? Är det för betydelsefullt?
- Jisses. Du lät gravera den. - Ja, läs det.
Hör du...
- Vi måste prata. - Jag trodde att du skulle bli glad.
- Jag kan inte ta emot klockan. - Sluta säga det!
Varför? Du säger jämt vilken vacker, perfekt sommar det har varit och...
Det är inte rätt med tanke på omständigheterna.
Du är redo att ta nästa steg. Och jag är inte alls redo.
Nånting har hänt. Allt gick så bra. Nåt har gått fel.
- Jag vill inte göra dig besviken. - Du sa att du älskade mig.
Var du inte uppriktig?
- Jag har i alla fall försökt. - Försökt? Det är inte läxor.
Jag säger inte att jag inte har äkta känslor för dig.
- Är det Carolina? - Herrejesus!
- Jag känner knappt Carolina. - Men du vill lära känna henne.
Och jag ska vänta så att du kan prova henne?
Det sa jag inte! Du börjar bli galen.
Vill du inte ha den... glöm det då! Okej? Glöm det!
- Vad fan gör du, Ginny? Är du galen? - Prata inte med mig!
Ge mig mina pengar. Annars slår jag ihjäl dig.
- Vad händer? - Jag tog inte hans pengar!
- Han tog 400 dollar ur min plåtburk. - Det gjorde jag inte!
400 dollar är grov stöld. Jag borde banka pengarna ur dig.
- Han tog dem inte. - Säg inte att han inte tog dem.
Du försvarar honom jämt. Därför är han som han är. Ge mig pengarna nu.
- Jag tog dem. - Hitta inte på en historia.
- Tog du dem? - För att betala hans psykiater.
- Va?! - Just det. Det är dyrt.
Och han har gått varannan dag. Jag ville inte säga det till dig.
Tog du mina besparingar för att betala en psykdoktor?
- Han behöver hjälp. - Jag sparade till Carolinas skola.
Hon får skjuta upp några drömmar.
Hans doktor ringde och sa att han hade eldat i hennes väntrum.
- Richie, är det sant? - Jag vill inte gå dit igen!
- Du stjäl. Vad är du för förebild? - Jag kan inte hantera det här nu.
Jag är sen till jobbet. Jag är less på att servera och betala allt-
- så att du kan lägga undan dina extrapengar till Carolina.
- Gud, nu bultar mitt huvud! - Ta en aspirin.
Jag vill inte ha en aspirin. Jag vill ha en whisky!
Ta en aspirin!
Så det är där du har gömt den. Jag visste att du hade en gömma.
När jag behövde en sup fick jag inte, men när du behöver en...
- Du får inte! - Jag visste att du hade en flaska!
Jag är sen. Jag är så virrig. Jag ska på dejt och glömde min börs.
Jag ska träffa Mickey och har hittat en jättebra pizzeria.
- Han fyller år, så jag bjuder. - Ska du dit med Mickey?
Du presenterade mig för honom. Om han krossar mitt hjärta är det ditt fel.
Du varnade mig, men jag tror att han ärligt gillar mig.
Inte för att nåt har hänt än, men jag hoppas att det blir i kväll.
- Jag måste gå. Hej då. - Kom inte hem för sent.
Vad gör du?
Jag dricker! Vad ser jag ut att göra?
Tiny?
- De två karlarna som var här nyss... - Ja, de letade efter Carolina.
Hur visste de att hon jobbar här? Vad sa du? Inget, hoppas jag.
De behövde hitta henne. Hon äter med nån kille i kväll på pizzerian Capri.
- Jag hoppas att du inte sa det. - Det gjorde jag. Var det fel av mig?
Jag måste ringa innan de kommer dit. Capri, den italienska krogen?
Ja, ja, men telefonen funkar inte. Den har inte funkat på hela dan.
- Jag måste ringa! - Behöver du en femcentare?
Jag måste ringa ett nödsamtal.
Okej, fröken.-Jag ringer dig sen. Nån måste ringa ett nödsamtal här.
Ja. Nej, jag ringer dig sen.
Jag behöver ett Brooklynnummer. Pizzeria Capri på Beach Walk.
- Capri. John här. - Är det Capri?
Jag måste prata med en gäst. Hon har ljust...
Hallå?
Capri. Hallå?
Är det inte den godaste pizza som du har ätit? Och jag bjuder.
- Jag måste berätta en sak. - Synd att man blir så fet av den.
- Men du behöver inte tänka på det. - Ett par saker som jag vill berätta.
Först... Jag är kär i dig.
Det låter larvigt, men jag tror på kärlek vid första ögonkastet.
Kanske för att jag är författare och vi överromantiserar, men...
Du slog an nåt i mig så fort jag såg dig.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag väntar mig inte att du ska säga nåt.
- Men jag ville att du skulle veta. - Jag är glad att du känner så.
Nu ska jag berätta nåt som du får komplicerade känslor för.
Du blir kanske inte glad för det, men jag måste vara ärlig.
Varför blir jag plötsligt nervös?
Jag har haft en affär med Ginny.
Just det. Hon är väldigt olyckligt gift med din far och...
...vi möttes på stranden och det började.
Jag gillar henne och har försökt intala mig att jag älskar henne.
Men jag är inte kär i henne.
Hon vill ha jag räddar henne ur äktenskapet och det kan jag inte.
Så jag gör slut med henne oavsett vad.
Men jag ville ändå att du skulle veta hela historien.
Det här kommer ta kål på min far. Han är så beroende av henne.
Så hemskt för Ginny. Jag...
Herregud.
Jag sa till henne att vi skulle äta här i kväll-
- och att jag hoppades att du äntligen skulle säga hur du kände för mig.
- Och det gjorde jag. - Jag vet inte hur jag ska ta allting.
Det förstår jag. Det verkar gå från ett drama till nästa.
- Kan vi be om notan? - Jag betalar.
Nej, nej, nej. Nej. Nej, det är... jag som bjuder.
Tack.
- Min bil står runt hörnet. - Jag går hellre.
- Okej, jag går med. - Jag har mycket att tänka igenom.
Ja. Okej. Ja, jag fattar.
Jag ringer dig senare. Förlåt om jag gjorde dig upprörd.
Det är mycket att ta in. Det är skönt att veta att du älskar mig.
- Ja? - Bjöd du ut min dotter i går kväll?
Åh, ni är Carolinas far. Jag är Mickey Rubin, trevligt.
- Var är hon? - Nu?
- Är hon inte på jobbet? - Nej, hon kom inte dit. Jag ringde.
- Kom hon inte hem i går kväll? - Sov hon inte hos dig?
Nej, hon gick hem.
Du kan säga sanningen. Jag är orolig för henne.
Vi åt en pizza på Capri. Vi hade trevligt.
Jag erbjöd mig att köra henne hem och hon sa att hon ville gå.
Jag berättade om mina känslor för henne och hon behövde betänketid.
- Hon sov inte hos dig? - Nej, vi skildes åt efter maten.
Polisen vill nog kolla din lägenhet.
Hon sov inte hos mig. Jag bor i Greenwich Village. Skicka dem gärna.
- Vart gick hon när ni skilts åt? - Hon gick mot strandpromenaden.
Och jag gick runt hörnet för att hämta min bil.
Om du ljuger för mig så blir det riktigt synd om dig. Vet du det?
Ta det lugnt. Jag är lika orolig som ni.
- Sa hon att två karlar jagade henne? - Jag har hört hela historien.
Men hon gick inte runt och oroade sig. Och jag såg ingen.
Var fan är hon?!
Vad har hänt, mamma?
- Inget. - Varför dricker du?
- Det här är min första. - Tredje.
Får jag gå på bio? De visar en ny film på Neptune.
- Jaså? Vad visar de då? - "Flyg med till Rio".
Woah. Rio de Janeiro? Det låter väl rätt bra?
- Ja. Vill du följa med? - Till Rio? Eller på bio?
Jag skulle vilja flyga till Rio och sen aldrig komma tillbaka.
De tog henne. De tog Carolina.
På nåt sätt visste de var hon var. Och de tog henne!
- Varför säger du det? - Jag visste det! Ge mig den där.
Inget tjafs. Om du vägrar så slänger jag ut dig genom fönstret. Ge hit!
Okej, lugna ner dig.
Nej. Nej.
De skulle ta henne, de skulle döda henne och nu är hon säkert död.
Vad pratar du om? Du vet ingenting.
Jag vet vad jag pratar om. Jag är inte född i går.
De visste exakt var hon var, ända ner till pizzerian.
Jag ska gå på bio. Kan jag få 50 cent?
Här, här, här! Ta det! Ta det! Ta allt!
Nu behöver du inte stjäla det. Du har fått dem.
Har du ringt polisen? De hittar henne.
Vad fan bryr du dig? Du tycker ju inte ens om henne.
Du hatade henne. Det var du som ville att hon skulle flytta.
- Sluta. - Nej.
Nej, det var du som tjatade om att jag stod henne för nära.
- Du kan ha tipsat dem. - Det gjorde jag inte.
Om du gjorde det så dödar jag dig.
Du skrämmer mig! Sluta dricka!
På nåt mysko vänster så visste de. Varför kom de tillbaka?
Jag skulle aldrig tipsa dem!
Jag hade inte vetat till vem eller hur om jag ville göra det.
Vad menar du? Vad då, "om jag ville göra det"?
- Gjorde du det? - Jag skulle aldrig kunna göra det.
Släpp mig. Du gör illa mig!
Ginny, förlåt. Jag kan inte fatta det. Jag blir galen!
Hon kom äntligen hem...
- Jag går om du ska vara så här. - Stanna! Jag vill inte vara ensam!
- Jag klarar det inte utan dig. - Jag måste ha luft. Gud, jag kvävs.
Ginny, jag kan inte fatta att hon är borta.
Titta inte på mig. Stirra inte på mig.
Du ser konstig ut.
- Du inbillar dig. - För fan! Jag behöver en sup till.
- Vad gör du här? - Jag kom för att prata med dig.
Var det så klokt att komma hem till mig? Jag har en man, vet du.
Herregud. Jag väntade inte besök.
Jag måste se ut som Jerusalems förstörelse.
Jag tänkte på det, men till slut bestämde jag mig för att gå hit.
Om du ska säga att du gjorde ett hemskt misstag och bröt med-
- kvinnan som du nu inser älskade dig som du nog aldrig blir älskad igen-
- så var det ändå obetänksamt av dig att komma till mitt hem.
Det råkar vara så att Humpty är ute.
Han blev full och anklagade mig för avskyvärda saker.
Han är förståeligt nog utom sig, men han skrämmer mig.
Han skrämmer mig. Jag sa det ofta: "Du kväver flickan. Det är osunt."
Hon är en vuxen kvinna, hon är frånskild.
Man kunde trott att hon var 15 år så som han pjoskade med henne.
Men... uppförde hon sig konstigt när du åt med henne?
För hon är en konstig varelse. Jag varnade dig för det.
Hon kan mycket väl ha återvänt till sin man.
Eller tänkt att Mexiko var bäst. Jag sa till dig att hon var märkt.
Du ratade mig för en märkt kvinna.
Nu hoppas jag att du inte ska fråga om vi kan ta vid där vi slutade.
Är inte det lite opportunistiskt? Det låter lite så.
Men när det handlar om kärlek är vi ofta vår egen värsta fiende.
Jag antar att en fördel med att vara äldre är-
- att vi lättare överser med misstag för vi har alla gjort vår del av dem.
Det är därför som förlåtelse är möjlig.
Vilken kall värld det vore utan det.
Jag kan hela historien, Ginny.
- Vilken historia? - Jag vet vad du gjorde.
Jag vet inte vad du syftar på.
Du fick plötsligt ett ganska drygt tonfall.
Nu är hon säkert fixad eller dumpad nånstans. Gud, så hemskt.
"Fixad eller dumpad"... Himmel!
Är du inte lite melodramatisk nu?
Jag la ihop två och två. Jag pratade med Humpty. Med Tiny.
Telefonen på Ruby's funkade inte. Du ringde från en telefonautomat.
Jag pratade med John på Capri.
En kvinna ringde och la sen på.
Jag förstod. Det krävs ingen Sherlock Holmes-
- eller Eugene O'Neill för att lägga upp den här intrigen.
- En livräddare klarar det. - Jag vet inte vad du antyder.
Jag antyder inte.
- Jag anklagar. - Anklagar mig?
Du verkar inte så orolig över hennes försvinnande.
Hur vet du det? För att jag inte är helt hysterisk? Som hennes far-
- som har ett onaturligt tycke för henne. Och jag har druckit lite.
Jag sa att jag aldrig dricker, men när jag står under hård press-
- är det ibland det enda som gör att mitt huvud inte bultar.
- Du ville bli av med henne. - Snälla du, du inbillar dig.
Att du tror att jag kan...
Jag tänker inte stå här och tillåta mig bli smutskastad-
-med vilda och groteska antydningar.
Du hade tid att varna henne. Och du la på luren.
...för medelmåttig att skrida till handling.
Jag vet inte vilket fantasirikt scenario du diktar ihop i din hjärna.
Du la på luren.
Nåja... till slut så kanske du feltolkade mitt kroppsspråk.
Du sa ju att det inte var en exakt vetenskap.
Jag älskade henne.
Herrejesus! Du hade precis träffat henne!
Jag glömde att du är en drömmare som tror på kärlek vid första ögonkastet.
När jag tänker på det så kan jag...
Vad? Vad? Vad?
Och du kan leva med det här. Va?
Gode Gud, bespara mig detta melodram.
Här. Här.
Varför dödar du mig inte? Och hämnas henne. Va?
Var det inte så det gick till på en teater i Aten?
Vad ska vi med polisen till om det är allt de gör?
Polisen kan inte skydda dig.
Du ser lite galen ut, tycker jag.
Varför stirrar du på mig så där? Jag är okej.
Hur stirrar jag på dig?
Var hittade du den där klänningen?
Du är knäpp.
Gå mig inte på nerverna, Ginny. Okej?
Jag svär, då slår jag sönder dig. Jag är inte på humör.
Du ser lite galen ut, tycker jag.
Lämna mig ifred.
Ginny, förlåt.
Förlåt, Ginny.
Lämna mig aldrig. Det var väl inte det du tänkte?
Jag tänkte att Richie kommer hem från bion snart-
-och då är han hungrig.
Jag kan inte fatta det som hände.
Du måste hjälpa mig igenom det här. Som du gjorde.
Som du gjorde. Du måste...
Jag måste tvätta min uniform.
Jag pratade med Connie Ryan.
De ska fiska på Labor Day.
Vill du följa med?
Nej.
Jag tycker inte om att fiska.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2017